APRIL 1944 JERNBANESTASJONEN I BOURG-EN-BRESSE
Gjennomsøk lageret! Lyskaster!
Kjapp dere!
Hit med ham! Ham skal jeg ta meg av!
Ikke rør deg!
En skarpskytter, der oppe i vinduet!
KVINNELIGE AGENTER
I 1940 opprettet Winston Churchill en ny type hemmelig militærenhet: Special Operations Executive, SOE.
En av avdelingene skulle lede opera- sjonene i Frankrike. I 1941 fikk den ny sjef, oberst Maurice Buckmaster.
I 1944 bidro avdelingen, med store menneskelige tap, til den vellykte gjennomføringen av D-dagen.
LØRDAG 27. MAI 1944 TEMPSFORD FLYPLASS, ENGLAND
Jeg hørte om mannen din.
Kondolerer.
Claude ble drept for 40 dager siden; jeg fortsetter kampen. Hva du enn sier.
Hvordan fant du meg, Louise?
En agent sa han hadde fått opplæring av en som het Desfontaines i London.
Jeg trodde du hadde gitt opp.
Og sagt som far: at krigen var over for min del, og vi måtte kapitulere?
Og følge Pétain blindt? Ja. Jeg trodde du hadde stukket av.
Men i London fikk du jo de beste muligheter for å kjempe videre, -
- langt unna meg og Claude...
Jeg skjønte aldri hva du så i den kommunisten.
SOEs HOVEDKVARTER, LONDON OBERST BUCKMASTERS AVDELING
- Hvor lenge var De sykepleier? - Jeg sluttet egentlig aldri.
- Kan De tenke Dem å begynne igjen? - Jeg er ikke her for å pleie sårede.
De skal evakuere en, fra et sykehus i Normandie.
- En såret tysker? - Engelskmann, forkledd som tysker.
- Hva er dette for vanvittig historie? - Det spurte nok stakkaren seg selv òg.
En geolog i vår tjeneste. På Normandie- kysten ble han oppdaget av en tysker, -
- som han skjøt og tok uniformen til.
- Ganske dristig gjort. - Nei, dumt.
- Han ble såret da RAF bombet Lisieux. - Nazistene trodde han var en av dem.
Ja, og overførte ham til Wehrmachts sykehus i Pont-l'Evêque.
- Hva gjorde han ved kysten? - Noe nazistene ikke må få vite.
Og ham skal jeg redde ut, alene, forkledd som sykepleier?
Ikke alene. Dere blir fem kvinner som skal stå under Pierres kommando.
Broren Deres har planlagt alt. Vi har allerede en agent på stedet.
Hun er italiensk, fra Milanos jødiske adel.
Kodenavnet er Maria. Hun har etablert kontakt med geologen.
Her er andre potensielle rekrutter. Noen har fått kommandoopplæring.
- Hvor lang tid får vi å trene på? - Én dags innføring, så drar dere.
Galskap!
- Har De hørt om oberst Heindrich? - Nei.
Før drev han med kontraspionasje i Abwehr; nå er det etterretning i SS.
Han er nok på sporet av geologen.
Disse bildene er tatt av en av våre spioner utenfor England.
Hva er de merkelige gjenstandene i havna?
- Det ser ut som kornsiloer. - Beskyttes kornsiloer av luftvern?
Jeg tror disse betongblokkene skal brukes av fiendens invasjonsstyrker.
Oberst Heindrich, hvorfor har vi forlagt de fleste styrkene våre rundt Calais?
De allierte kan mye raskere ilandsette menn og utstyr i en eksisterende havn.
Og der er avstanden kortest mellom den engelske og den franske kysten.
Unnskyld, marskalk, men enn om dette bare er en avledningsmanøver?
- Og de går i land et helt annet sted? - Hvor hen da, oberst?
Rett over Southampton, i Normandie, på en sandstrand.
En engelsk geolog er observert der.
Kompass, målinger, sandprøver.
Han fikk panikk og forlot alt. Og han er neppe tilbake i England.
Det aller festligste ved dere SS-folk er at dere absolutt aldri tviler på noe.
Oberst, tror De virkelig -
- at jeg forflytter alle pansertroppene mine på grunn av en fantomgeolog?
Unnskyld, oberst, men De ser verden med andre øyne.
- Marskalken er prøysser. - Vi kriger ikke med Preussen.
- Gå til noen med tilgang til Føreren. - Rommel?
Han vil høre på Dem. Og kanskje ordne et møte Berlin.
Før jeg finner denne geologen, kan jeg ikke foreta meg noe.
SØNDAG 28. MAI 1944 HOLLOWAY FENGSEL, LONDON
- Henrettelsen er utsatt. - Går det an? Jeg har jo drept en mann.
Halliken din? Ikke rare mannen.
- Ingen tvang meg. - Uten oss ville du ha vært hengt nå.
- Det er din eneste utvei. - Jeg visste det. Hva må jeg gjøre?
- Være med på et oppdrag i Frankrike. - Hvem må jeg knulle? Pétain?
Du skal også ha vært naken- danserinne på en nattklubb i Soho.
Dere trenger ei jente med tæl og kommer til meg? Desperat.
- Vi trenger ei jente som kan drepe. - Og hva har jeg igjen for det?
Hva tror du? At du kan avslå?
Jeg jobber ikke gratis. Takk likevel.
Så du vil dø som ussel hore?
Lykkes oppdraget, blir du benådet.
Jeg vil ha henne.
- Hun er ikke til å stole på. - Hun er dødsdømt, men avslo.
Det kaller jeg standhaftighet. Kan jeg ta meg av den neste?
Går du?
Jeg takler jo damer så dårlig.
- Gaëlle Lemenech. Har vi en avtale? - Louise. Vær så god.
Beklager forsinkelsen. Det er generalens skyld.
- Hei, Hakka. - Hei, Spaden.
- Du skylder meg et glass. - I morgen, kanskje?
"Hakka"?
Det er tradisjon i avdelingen å gi hverandre redskapsnavn.
Først ville de kalle meg Meiselen, men jeg nektet. Vil ikke bli slått på.
Du utdanner sabotører. Har du vært ute på oppdrag selv?
Aldri, dessverre.
Takk.
- Å bare lage bomber er frustrerende. - Da kan du bli med meg til Frankrike.
Beklager, det kan jeg ikke. Min sjef er de Gaulle, ikke Churchill.
- Jeg tror offiseren i baren liker deg. - Hva?
Løytnanten. Han glaner veldig. Jeg ville ha slått til var jeg deg.
I morgen er han kanskje død.
Og det ber du meg om?
Hun er sprengstoffekspert. Har du noe bedre forslag?
- Det er nedverdigende. - Du var ikke så vanskelig før...
- Nå? - Hun er med.
Måtte du slite?
Det avlyste bryllupet, forloveden på arbeidstjeneste i Tyskland...
- Et slit å høre om det hele natta, ja. - Ble du torturert av Gestapo i fjor?
Ja.
Hvorfor vil du tilbake? Hva er det du må bevise?
Ingenting.
MANDAG 29. MAI 1944 FANYs HOVEDKVARTER, LONDON
Er den virkelig til meg?
- Hvem har sagt at jeg liker Paris-Brest? - Foreldrene dine i Orléans.
- De har visst deilig bakverk der. - Men datteren har forsvunnet til Paris.
Og så til London, under falsk identitet.
Mademoiselle Suzy Deprey...
Pent navn, Liliane.
Og det kledde deg nok bedre.
Du hadde et forhold til en nazioffiser da du var danser på Folies Bergère.
Vi har funnet lysningen til et bryllup.
Det skulle stå 14.10.1941 i Saint-Germain-des-Prés.
Men fant aldri sted.
Hvorfor ikke?
Reis deg opp! Og ta av deg uniformen; du er den ikke verdig.
Hun her er min.
- Hvorfor kommer dere nå? - Vi trenger din hjelp.
- Med maskinskriving? - En svipptur til fedrelandet.
- Jeg drar aldri tilbake! - Da blir det krigsrett!
Jeg ville brenne alle broer!
Da har jeg løsningen for deg.
ONSDAG 31. MAI 1944 TEMPSFORD FLYPLASS
For uforutsette utgifter.
Hvor mye er det?
Her er passersedler og rasjoneringskort.
Alle må kunne sin nye identitet utenat.
Raymonde! Ser jeg sånn ut? Teit navn på en kabaretartist.
Blir dere tatt av Gestapo, må dere holde tett i 48 timer.
Så de andre rekker å komme seg i sikkerhet.
- Hva med tortur? - Da kopler dere ut virkeligheten.
Dere ofrer de andre ved å snakke for tidlig.
Aller siste utvei er denne.
- Cyanid? - Ja.
Gjem den godt. Den bites sund, og gifta virker etter fem minutter.
Og adjø, Raymonde...
- Har du blitt velsignet? - Aldri.
Sist jeg knelte, var det ikke for å be.
Jeg er ikke dum. Du ba broren din om å legge an på meg, ikke sant?
Pass munnen din.
Uansett, det er dette jeg vil.
Seieren er min, sier Herren. Frykt ikke.
Gud velsigne deg.
- Du mistet denne. - Religionen forbyr meg å bruke den.
- Gud gir blaffen i oss. - Sier du det på grunn av mannen din?
Broren min ble skutt den dagen han fylte 20. Men jeg tror likevel.
Statsoverhodet, marskalk Pétain, taler.
Franskmenn! Ty ikke til handlinger som kan medføre tragiske represalier.
Det vil bare uskyldige landsmenn måtte lide for.
Ikke lytt til dem som søker å utnytte fedrelandets ulykke.
Frankrike kan bare reddes med den aller strengeste disiplin.
Adlyd derfor regjeringens ordrer.
Oberst!
Hun venter i baren. Det var ikke lett, men endelig fant jeg henne.
- Var det lett, Eddy, ville jeg lete selv. - Oberst, det er noe jeg vil ta opp.
- Denne tåpelige forretningsidéen? - De kan tredoble inntekten Deres.
Tredoble inntekten min? Skulle jeg bry meg om det?
Tyskerne har oppdaget oss!
NATT TIL 31. MAI 1944 KYSTEN AV NORMANDIE
Slipp om 20 minutter.
- Slutt å be, det bringer ulykke! - Hold kjeft! Jeg ber hvis jeg vil.
Nei, jeg vet ikke hvem det er!
Søster, kom fort!
Alle spenner seg fast!
Suzy, spenn deg fast!
Alle sjekker utstyret!
Nummer 4 ok.
Nummer 3 ok.
Nummer 2 ok.
Nummer 1 ok!
Klar- hopp!
TORSDAG 1. JUNI 1944 HOTEL REGINA, PARIS
Oberst, de ringte nettopp fra sykehuset i Pont-l'Evêque.
Jeg tror vi har funnet den engelske geologen.
VED PONT-L'EVEQUE, NORMANDIE
God morgen.
Holdt! Passerseddel, takk.
- Hvem er hun der? - En ny. Hun tar over etter Lucienne.
Takk.
Heil Hitler.
Holdt! Papirene, takk.
- Det er vi som skal opptre. - Ja vel. Vær så god.
Finn engelskmannen, så møtes vi etterpå.
- Hva skal du gjøre? - Bare snakke litt med broren min.
Vent på signal fra meg.
Vi har et problem. Suzys ekskjæreste er her.
- Er du sikker? - Ja, mannen på bildet.
Han må ikke få unnslippe med geologen eller se Suzy.
SS-mannen hun skulle gifte seg med, var det Heindrich?
- Hva skjuler du? - Gå tilbake til Maria. Det er en ordre.
Ut, alle sammen.
Dere blir observert.
Å, unnskyld. Du vet vel at bare du kan lette situasjonen?
Hvorfor samler en engelsk geolog inn sand i Normandie midt på natta?
Har det noe med en landgang å gjøre?
Og dette?
- De har flyttet ham opp. - Fanken! Kom.
Jeg er også soldat. Og en soldat må gjøre sin plikt.
Det er min plikt å få deg til å snakke.
Det vil jeg gjerne gjøre uten å påføre deg smerte.
Hva gjorde du der ute på stranda?
- Jeg finner en båre. - Jeg venter her.
30 sekunder igjen.
Se bort, ellers får du et sjokk!
Pasienten trenger pleie.
- Adgang forbudt, sa obersten. - Slipp meg! Dette er uhørt.
- Hva da? - Vi driver sykehus, ikke slakteri.
Jeg forbyr deg å gå inn. Forstått?
Ikke vær redd. SOE har sendt meg.
Hva gjør du der? Ut!
Ferdig?
Nå blir det bedre.
Straks tilbake.
Unnskyld, kan jeg ringe Paris?
En gang til! En gang til!
Forestillingen er over. Kom igjen!
Kjapp dere!
Hva er det som foregår?
Kom igjen!
Få opp vinduene!
Fort dere nå!
Jeanne, vi dekker dem.
Denne veien!
Lukk opp! Rygg!
20 sekunder!
Herover!
10 sekunder!
- Fort! - Vi drar!
- Gi beskjed om full gjennomsøkning! - Umulig, radiorommet er ødelagt.
Oberst Karl Heindrich her. Få Wehrmachts hovedkvarter...
Vent! I Pont-l'Evêque. Jeg må ha forsterkninger! Hva?
- Vi har bilder fra forestillingen. - Hva?
Veldig godt jobbet, mine damer.
Når krigen er over, skal jeg gå i en kirke og tenne lys for dere.
Dere syns vel det er dumt, men lov meg å gjøre det samme.
Du også, Louise.
- Jeg går aldri i noen kirke igjen. - Og lys tenner man bare for de døde.
En blyant.
Maria, har du en blyant?
GESTAPO-OFFISEREN VET OM PHOENIX
- Et engelsk fly er observert ved kysten. - Oppfattet.
Fins det et sted her hvor et fly kan lande?
Bernard og René tar seg av lysene. Bli sittende. Louise, et ord med deg.
- Vi må til Paris. - Hva er Phoenix?
- Det kan jeg ikke si. - Som det med Heindrich og Suzy!
Hvorfor løy du? Mistror du meg?
- Du er deg selv lik. - Vent.
Vi kan eliminere Heindrich i Paris.
Paris kryr av kollaboratører. Altfor farlig. Og med Suzy?
Da får vi virkelig nytte av henne.
Som lokkedue... Er det din plan B?
Det tør hun ikke. Hun tar heller livet av seg.
Jentene ble med for å utføre ett oppdrag; det ga jeg mitt ord på!
La dem dra tilbake. Vi kan fikse det alene.
Maria, René og jeg drar til Paris i kveld.
Dere kommer etter i morgen, og vi møtes på blindeskolen i Rue Duroc.
- Overlærerinnen er med oss. - Vet du at de risikerer livet?
Agenter på oppdrag dør hver eneste dag!
Sånt ville dere aldri ha utsatt menn for.
Drosjen vår til Buckingham!
Vi må være i Paris i morgen.
- I Paris? Er han gal? - Det var aldri snakk om Paris.
Vi hadde en avtale, og den har jeg holdt. Du ga ditt ord.
- Jeg drar tilbake. - Vi skal til Paris, alle sammen.
- Vær så god, skyt! - Nei, vi må adlyde ordre.
Drittsekker!
Fort, tilbake til skjulestedet.
Opp med hendene og stå stille!
Det holder!
Nei, la være. Jeg skal gå.
Jeg vil ha ham levende. Sikt på beina!
Grip ham, fort!
Ta ut kapselen!
Av gårde!
Nei.
Er oppdraget bekreftet?
Bli her i natt. Bernard kjører meg til Lisieux, så tar jeg toget til Paris.
Ta kjelleren, det er tryggest.
Veldig leit, det med broren din.
Bare råtne epler, selv om vi har millioner i småsedler.
- Kanskje på tide å bruke noen? - At du kan tenke på penger nå!
Sånn er det bare. Jeg er hore, glem aldri det.
Jeg lar meg ikke ydmyke. Aldri om jeg kryper for tyskerne!
Buckmaster beordrer oss til Paris.
Jeg er hverken spion eller motstandskjemper.
Pierre er tatt, René er drept. Det er vår plikt å fortsette.
Plikt? Når krigen er over, blir vi horer og hushjelper igjen.
Jeg dør ikke for Frankrike. Jeg tar min del av pengene og drar i morgen.
Den som rører pengene...
Holdt! Opp med hendene!
Det lysner; vi må dra.
Vi gjorde vårt beste, men negativet var skadet. Bare dette ble brukbart.
- Har du forstørret det? - Naturligvis.
Ut med deg.
Kom igjen!
FREDAG 2. JUNI 1944 GESTAPO, AVENUE FOCH, PARIS
"Gestapo-offiseren vet om Phoenix. Drep ham."
Ustø håndskrift, som hos en såret. Geologen har skrevet dette, hva?
Jeg aner ikke hvem du snakker om.
Og jeg vet ikke hvem du er, Monsieur SOE.
Men en så modig mann er ingen hvemsomhelst.
Så du vet nok hva Phoenix er.
Hva er disse blokkene? De har vel med landgangen å gjøre?
Aner ikke.
Fortsett.
TOGET LISIEUX- PARIS
- Jævla frekkas! - Så prippen du var.
Kall meg hore i samme slengen!
Kanskje jeg skal hente tyskerne?
- Kaffe, mine damer? - Nei takk.
Er du dårlig?
En lege. Få tak i en lege!
- Louise besvimte i spisevogna. - Hjalp du henne ikke?
Den er full av tyskere.
Kom.
- Den tilhører en annen. - En venninne, som vi leter etter.
Hun blir undersøkt av en lege i kupéen nederst. Hun besvimte.
Blodtrykket er lavt. De burde spise litt.
- Er De lege? - Ellers ville jeg ikke ha undersøkt Dem.
Når hadde De sist menstruasjon?
En gang før krigen, tror jeg. Vogna var så full; jeg fikk ikke puste.
- Men nå går det mye bedre. - Jeg gratulerer den blivende mamma.
Og pappa.
Visste De det ikke?
- Hvor er Louise? - Sammen med en tysk lege.
- Fanken! Og hvor er Jeanne? - Hun var rett bak meg.
Hadde hun kofferten?
- Ja... - Du går ikke noe sted.
Jeanne!
- Louise er hos en tysker. Bli med meg. - Ville ikke du hedre din mor?
Og redde min far? Kutt ut kristenpjattet.
Hva har du der?
- Skal du "slå i hjel"? - Bare kristenpjatt.
Ta plass, toget fortsetter.
Louise, det er Suzy.
- Trenger du hjelp? - Nei, jeg ble bare litt trøtt.
Oberst, se på dette.
Hun likner, ikke sant?
Eddy, jeg må nok oversende saken til dine Gestapo-venner i Rue Lauriston.
Å finne en som likner, tar nødvendigvis tid.
Tida renner ut. Både for deg og meg.
Kan du ikke se deg for?
Unnskyld meg. Fikk du vondt?
- Nei da. - Kan jeg få spandere et glass?
SAINT-LAZARE-STASJONEN, PARIS
Vi skal samles på blindeskolen om en time. Se opp for spanere.
Går ikke det, møtes vi klokka tolv i morgen på Concorde-stasjonen.
- Kom igjen. - Får jeg lov?
- Takk, doktor. Min venninne Suzy. - Gleder meg. Denne vei.
Unnskyld, damene er sammen med meg.
På gjensyn, Mademoiselle.
Unnskyld. Hele veien fra Lisieux drev den fyren med bart og tafset på meg.
Vi skal snakke med ham.
Neste.
Takk. Neste.
Bare fortsett.
Bli med meg.
- Og fangen? - Ingenting.
Vi må få ham til å snakke. Ellers får jeg aldri overbevist Rommel.
Disse bildene er fra SS-arkivet. Hun passer til signalementet De ga.
Louise Desfontaines.
Det er henne, garantert.
Jeg er forsinket, men postmannen sovnet.
Fort, de andre er her.
Rommene er snart klare.
- Kom noe i veien? - Jeg gikk feil. Er ikke Gaëlle kommet?
Ikke ennå. Vi skiltes ved kontrollen.
- Hvorfor er du så pyntet, Suzy? - Aner ikke. Det er visst topphemmelig.
- Hun skal til noen. - Lov at det ikke er en tysker!
- Jeg lover. - Jeg må snakke med deg.
Vi har ikke tid.
Greit, da blir Suzy her.
Kom.
Er denne Eddy til å stole på?
Han har ordnet et møte mellom Suzy og obersten.
Hjelp meg.
- Og hvor skal gjenforeningen skje? - I elskovsredet: rom 813 på Régina.
- Hvem skal skyte Heindrich? - Suzy. Våpenet smugler vi inn.
Hun kan ikke gjøre en flue fortred.
Så overtal henne.
For siste gang, hvor er hun?
- Aner ikke. Vet ikke hvem hun er. - Det gjør du nok.
En av hennes medsammensvorne ble tatt for en time siden, på vei fra Lisieux.
Presentasjon unødvendig.
Du døyer din egen smerte. Men kanskje ikke hennes?
Det holder!
Hvor skjuler de andre seg? Og hva er denne Phoenix?
På blindeskolen i Rue Duroc!
Der skulle vi samles for å motta nye ordrer.
- Si iallfall hva jeg skal gjøre. - Seinere.
Jeg er ikke idiot.
Fortsett.
Saktere. Gå normalt.
Lukk opp!
På metroen satt jeg ved siden av en tysker med åpent pistolhylster.
- Men det skjedde ingenting. - Hva skulle ha skjedd?
Ingenting. Men man gjør seg jo tanker.
Vi burde kverke de jævla tyskerne.
Vi må stikke. Hjelp meg med kofferten.
- Og Gaëlle? - Vi har ikke tid.
Hva vil dere? Dette er en blindeskole.
Det er bare barn her!
Finn overlærerinnen!
Flytt dere, barn, Stå opp mot veggen.
- Vi finner ingen, oberst. - Let videre.
Ned og til venstre, inn i kloakken.
Gjennomsøk skapet!
Våpen; tilkall obersten!
- Visste broren din hvor vi var? - Det var ikke han som røpet oss.
Da må det ha vært Gaëlle. Treffer jeg henne igjen...
Fru overlærerinne... Hva lærer De elevene her?
- Hvor er Louise Desfontaines? - Jeg kjenner ingen som heter det.
Har du cyanidkapselen?
Jeg er redd. Du vet ikke hva det betyr.
Kom nærmere.
Kom.
Slipp henne!
Tenk å verve ungjenter... Buckmaster skuffer meg.
Jeg trenger hjelp av deg igjen. Venninnene dine har sluppet unna.
Når og hvor skal dere samles igjen?
- Samles igjen? - Jeg vet hvordan SOE arbeider.
Louise vet at jeg har sprukket, og vil garantert skygge banen.
Hun liker jo å ta sjanser.
Hva har jeg igjen for å snakke?
- Friheten. - Til å bli dømt til døden av SOE?
Vil du heller bli torturert?
I morgen klokka tolv på metrostasjonen Concorde.
Sjampanje?
Takk.
- Takk. - Du er min døråpner hos obersten.
- Hvilken oberst? - Ham du skal få møte i morgen. Vent.
Bare se; du likner dama hans på en prikk. For et lykketreff.
- Venter du besøk. - Nei.
Hva skal dette bety? Hvor har han bildet fra?
- Hva gjelder det? - Vi er venninner av Maria og Suzy.
- Jeg må snakke med Maria. - Deres venninner er mine venninner.
- Især de søte. - Det tar bare et øyeblikk.
Flott leilighet, må jeg si...
- Tyskerne har raidet blindeskolen. - Vi så dem.
Er oppdraget å få meg til sengs med Heindrich?
Jeg er lurt trill rundt. Du, Pierre, Buck og hele SOE kan dra til helvete!
SOE? Hva snakker hun om?
Jeg møter aldri Heindrich igjen. Da blir det et lik han får på rommet!
- Ro deg ned! - Her er likkledet!
Hvorfor snakker hun om Heindrich?
Da blir vi her. Vi binder ham fast.
Jeg informerer Buck.
Nei, Suzy! Ro deg ned.
- Jeg nekter å møte ham igjen. - En nazist du en gang lå med?
Nei, en tysker jeg var forelsket i.
Hør her.
Det eneste vi ber deg om, er at du møter ham et kort øyeblikk.
Jeanne og jeg ordner resten. Suzy, ikke la oss i stikken nå.
Vi trenger deg!
Det skal nok gå bra.
Vi skulle gifte oss i Saint-Germain-des-Prés.
- Jeg i en nydelig kjole. - Og han i flott naziuniform?
Han var i Hitlerjugend for å få militærutdannelse.
- Bare finn unnskyldninger. - Jeg brydde meg ikke om hva han var.
Men jeg var livredd ekteskapet. Jeg ville ikke tilhøre noen mann.
Så enkelt var det.
Det er ikke så farlig. Uansett gjorde du jo det rette.
- Han fikk aldri vite at jeg var gravid. - Har du barn?
- Morsrollen ligger ikke for meg. - Fikk du det fjernet?
Du ga det fra deg?
Til en familie i Liverpool.
Langt unna nazi-far og kollaboratør-mor.
En ny start.
- Ikke noe svar fra London? - Nei.
Vi har sju minutter til, så må hun slutte å sende.
- Vil du ha kaffe imens? - Er den ekte?
100 % svartebørs.
- Suzy har ikke kommet over det. - Hun kunne jo ha blitt en dårlig mor.
Hva? Sånt er det verste som kan skje med en unge.
Det fins alltid noe verre.
Medlidenhet er ikke din sterke side. Men prøv å være litt menneskelig nå.
Jeg er tre måneder på vei. Det er vel menneskelig nok.
Mannen min og jeg prøvde i årevis å få barn.
- London har svart! - Hva da?
Buckmaster sier at du i morgen skal opprette kontakt med en viss Melchior.
LØRDAG 3. JUNI 1944 NATURHISTORISK MUSEUM, PARIS
- Elefanten har brukket en støttann. - Louise?
Følg meg.
Aksjonen finner sted klokka tolv på Concorde.
Hvorfor vil Buck ha med Gaëlle?
Heindrich kommer. Du skal skyte ham.
- På en metrostasjon? - Mindre risikabelt enn Régina.
- Stoler dere ikke på Suzy lenger? - Bare som lokkedue. Du har ansvaret.
Personalet vil samarbeide. Enkelte er med i nettverket.
- Kan du bruke denne? - Vet du noe om broren min?
- Han er i live. - Kan han flykte?
Gjør ikke noe som spolerer aksjonen.
Jeg fullfører alle oppdrag, men han skal ikke halshogges som spion.
Jeanne!
- Så du har stjålet en jødeleilighet? - Den sto tom.
- Ditt svin! - Jeg fikk den tildelt.
- Tror jeg skyter ham. - Nei, vi trenger ham.
- Til hva da? - Hørt om de alliertes offensiv?
- Ja, men ingen ser snurten av den. - Snart er det ikke en tysker igjen i Paris.
- Legger dere inn et godt ord for meg? - Først tyskerne, så engelskmennene.
- Alt for fedrelandet... - Og hvis jeg nekter?
Hele familien min er deportert. Skjønner du hva det innebærer?
Det vil være meg en glede å skyte deg.
Ja vel, greit. Jeg er med.
Skjer det noe, blir du sittende.
- Tre stykker: to hos Gaëlle, én i trappa. - Og Heindrich?
- Jeg har ikke sett ham. - Toget går etter tre minutter.
Det vet jeg godt. Er alt bra med deg?
- Jeg er gravid, ikke syk. - Skulle ønske det var meg.
Har du nytt fra Tyskland?
Unnskyld, har De fyr?
Takk.
På vaktrommet.
VAKTROMMET
Det har vært et uhell på Champs-Elysées-stasjonen.
Vi venter på grønt lys.
Liliane!
Louise, det er en felle! Stikk!
Sperr av utgangene! Sjekk papirene til alle!
- Få stanset det toget. - Det er umulig.
Gjør det!
Takk.
For seint, det er på Tuileries-stasjonen.
Sjekk papirene hennes!
Kontroll.
Hvorfor?
Der borte!
Før henne bort.
Louise, vær så snill; hjelp meg.
Kan du tilgi meg?
Vær så snill, si at du tilgir meg.
Men så ta den, Eddy.
- Hallo? - Hva gjorde du i metroen nå nettopp?
- God dag, oberst. - Svar meg, Eddy.
Beklager, jeg må få pusten igjen. Jeg havnet nesten i en skuddveksling.
- Hvem var den damen? - Hva mener De?
Jeg så deg på Concorde-stasjonen. Hun gikk om bord sammen med deg.
- Var De også der? De er vel uskadd? - Hold opp å spille dum og svar meg!
Jo, jeg skulle møte en jeg tror De nok vil like.
Utrolig lik, som en tvillingsøster.
Hvor er hun?
Ikke her. Hun er visst bare på gjennomreise.
- Hallo, er du der? - Ja da, oberst. Jeg lytter.
Hun skal være på Régina klokka seks i ettermiddag.
Dette er din aller siste sjanse, Eddy.
Vi må dra.
- Men oppdraget er ikke utført. - Hun har rett. Før meg til ham.
Louise Desfontaines, gift Granville.
Søster av løytnant Pierre Desfontaines i SOE, -
- arrestert av Gestapo i Le Mans i fjor.
Det er jo alltid rørende med familiegjenforeninger.
Hvorfor har du prøvd å ta livet av meg to ganger?
Hvorfor var den geologen så viktig? Hva betydde beskjeden han ga deg?
Som enebarn har jeg alltid trodd at søskenkjærligheten er den sterkeste.
Jeg ville ha elsket en søster som Louise.
Og hatet en bror som deg.
Sekretæren sier at Rommel skal reise fra Berlin til Ulm i overmorgen -
- og kan møte Dem før han drar. - Da må jeg ha noe å fortelle ham.
Hun bukker snart under, men du kan redde henne.
Har jeg da ditt ord på at hun får leve?
- Mitt ord som mann. - Jeg vil ha ditt ord som militær.
Hold opp!
Tilgi meg.
Høyere!
Snakk høyere.
Blokkene skal taues over av båter.
- Kan de steinblokkene krysse Kanalen? - De flyter.
Betyr det at de er hule inni?
Når de nærmer seg land, skal de fylles med vann og senkes ved strendene.
Hvorfor det?
For å danne flytende havner, sammenbundet med pongtonger.
Og så kan amerikanerne gå i land på hvilken som helst strand i Normandie.
Etter fiaskoen i Dieppe er det...
Deres siste sjanse til å invadere Frankrike.
Vi må til Régina. Ring Rommel og si at jeg kommer med toget i morgen tidlig.
Unnskyld, men... Uten bevis kommer De neppe noen vei.
Ta fangen med Dem.
Ja, god idé. Organiser det, fort!
Jeg skal holde ord. Søsteren din får leve.
Slipp dem løs og gi dem noe å drikke.
Til Dem.
Dette er løytnant Bercker i SS. Få feltmarskalk Rommels adjutant.
Melchior.
- Og Rommel har sagt ja til et møte? - I morgen tidlig, ifølge Melchior.
Da må Heindrich ha noe å fortelle.
- Tror du Pierre har sprukket? - Ja, dessverre. Han skal være med.
Uten Louise klarer de neppe å forhindre at Heindrich drar.
Jeg har ett trumfkort igjen.
God dag.
God dag, Mademoiselle. Veldig hyggelig. Antoine!
- Rom 813. - Denne vei, Mademoiselle.
Holdt! Få se i veska.
Det er i orden.
- Er det noe i veien? - Nei da.
Liliane...
I tre år har jeg håpet og lett.
Hvorfor dro du din vei?
Forholdet vårt var dødsdømt.
Gi det en sjanse til. Bli med meg til Tyskland i kveld.
Har Buckmaster sendt deg? Er du med i kommandogruppa?
Ikke la dem skitne til det vakre vi hadde.
- Vent! - Hvordan gikk det? Hvor er Suzy?
Jeg vet ikke; vent.
- Få pistolen din. - Hvorfor det?
- Han skal skytes, ikke sant? - Det er for mye folk.
- Hva gjør han her? - Jeg hjelper Louise. Og Buckmaster.
Kjør.
Du skulle aldri... ha brukt henne!
Du overføres til La Roquette-fengselet; broren din blir med meg til Tyskland.
Det er nok siste gang dere ser hverandre.
Før ham bort!
Nei, nei, nei!
Fort, en lege!
Min eneste mulighet er å omgjøre dødsstraffen din til deportasjon.
- Hva velger du? - Henrettelse.
Det skal jeg ordne.
Før ham bort!
Trenger De hjelp?
Slutt å skyte, ellers dreper jeg henne!
Og Gaëlle?
3. JUNI 1944 SOEs HOVEDKVARTER, LONDON
Farvel.
- Ikke noe nytt fra Paris. - Melchior skulle melde seg klokka 20.
Avbryter du oppdraget? Vi må informere statsministeren.
Be flygeren om å dra til hentestedet.
GARE DE L'EST-STASJONEN, PARIS
Stå der.
Gå videre, jeg skal avlede.
Nei!
- Jeg har et skriv til oberst Heindrich. - Vær så god.
Oberst Heindrich?
Jeg har snakket med Churchill.
Han vil gjerne gratulere Dem og Jeanne, personlig.
Først må Jeanne komme tilbake.
Jeg regner med at De ordner det, personlig.
HVORDAN DE KUNSTIGE HAVNENE BLE TIL
Ved Englands kanalkyst begynner en av krigens mest utrolige historier:
De kunstige havnene i Normandie.
Disse rare innretningene var forutset- ningen for våre operasjoner i Frankrike.
De enorme, hule blokkene av armert betong kalles Phoenixer.
Når de koples sammen, danner de én lang bru, -
- som her på en øvelse utenfor Isle of Qight.
AUGUST 1944 FRIGJØRINGEN AV PARIS
APRIL 1945 MILITÆRSYKEHUSET, LONDON
Etter Dem.
- Jeg ser etter Louise Desfontaines. - Ned der og til høyre.
Louise, kan jeg få et ord med Dem?
På kontoret mitt.
Russerne tok disse bildene da de befridde Ravensbrück.
Hvis De kjenner igjen Jeanne...
Nei.
Gå ut.
8. MAI 1945 Klokka 02.4 1 natt til i går, på general Eisenhowers hovedkvarter, -
- undertegnet general Jodl, på vegne av den tyske overkommando -
- og storadmiral Dönitz, Tysklands nye statssjef, -
- den betingelsesløse kapitulasjon -
- av alle tyske land-, sjø- og luftstridskrefter i Europa.
Louise, det er over!
Det er over!
I 1949 vendte Louise tilbake til Frankrike og giftet seg med en arkitekt.
Hun ble tildelt Krigskorset og Æreslegionen.
Hun døde i 2004, 98 år gammel, uten barn.
Denne filmen er tilegnet kvinnene som kjempet mot nazismens grusomheter.